Moje ime je H.I. McDunnough.
Recite mi Hi.
Ed sem spoznal v zaporu Tempeja v Arizoni.
Ne pozabi na profil, Ed! - Obrni se na desno!
Nepozaben dan.
Na desno!
Čudno ime za tako čedno stvarco.
Edwina. Obrni se na desno!
Prava rožica si. Mala puščavska rožica.
Sporoči mi, če so za kaj.
Pravila zaporniškega življenja so natančnejša, kot bi si marsikdo želel.
Med zaporniki se ustvari tovarištvo,
ki ga morda vidite le med vojaki
ali med igralci baseballa tik pred finalom.
Da bi se poboljšali, smo morali obiskovati psihologa,
ki nam je pomagal razumeti, zakaj smo, kakršni smo.
A Pancho je hotel le kruh in pivo.
Torej... čemu beseda "ujet"?
Kaj? - Zakaj praviš, da si "ujet"
v moškem telesu?
Včasih me zgrabijo hudi menstrualni krči.
Si se kaj naučil, Hi? - Sem. Seveda.
Saj nam ne bi lagal, kajne, Hi? - Ne, gospa, nikoli.
No, fino.
Trudil sem se biti pošten,
a zaradi prekletega Reagana v Beli hiši to ni bilo lahko.
Kaj pa vem. Pravijo, da je pošten človek.
Mogoče ima slabe svetovalce.
Obrni se na desno.
Kaj pa je, Ed?
Fant me je zapustil.
Rekla je, da jo je fant pustil za kozmetičarko z občutkom za nego.
Prasec. - Ne pozabi na klic, Ed!
Povej mu, da je po mojem navaden bebec, Ed.
Kar povej mu, da je H.I. McDunnough tako rekel.
In če mu kaj ni prav, ve, kje sem.
V strogo varovani kaznilnici okrožja Maricopa,
State Farm Road 31, Tempe, Arizona!
Naj pride.
Nisem bil ravno vesel, da spet sedim,
a ob znanih prizorih, zvokih in obrazih sem se počutil tako rekoč doma.
Večina se pri tvojih letih poroči in ustali.
V bistvu... - Ne izberejo zapora za nadomestilo.
Bi kdo rad kaj pripomnil?
Včasih je kariera pomembnejša od družine.
Delo človeka osrečuje.
Premišljal sem o besedah dr. Schwartza,
a v zaporu je težko razmišljati.
In ko ni bilo mesa, smo jedli kuro.
Ko ni bilo kur, smo jedli rakce.
Ko ni bilo rakcev, smo pač jedli pesek.
Kaj? - Pesek.
Pesek? - Ja.
Tvojih 20 mesecev je mimo, Hi.
Ker v tem času nisi nič streljal, te bomo pač morali izpustiti.
Vrata so na stežaj odprta. - Nikomur nisem hotel žalega.
Hi, to vemo.
A z nastopaškim vedenjem škodiš le sebi.
Vem.
No, fino.
Ne vem, kaj naj si mislim o zaporu,
ali je namenjen rehabilitaciji ali maščevanju,
a začel sem misliti, da je maščevanje edini logični odgovor.
Pokaži tetovažo!
Orni se na desno! - Ne pozabi na prste, Ed.
Veš onega, ko se policijski kombi zaleti v mešalnik za cement?
12 otrdelih zločincev je na begu.
Poznam ga.
Imaš novega fanta? - Ne, Hi, nimam.
Ne skrbi, plačal sem.
Pravijo, da razdalja zbližuje.
Morda je celo res.
Tu je še umazano.
Vse pogosteje sem razmišljal o Ed
in končno občutil tesnobo zaporniškega življenja.
Mama je običajno vrgla žive rakce v lonec vrele vode.
Nekega dne sem si jih hotel skuhati.
Pa sem jih vrgel v lonec, nisem pa natočil vode.
Kot bi cvrl pokovko.
Ko pogasijo vse luči in zaklenejo vsa vrata
in zločinci zaplavajo v svet sanj, postane v zaporu zelo samotno.
A prepričan sem bil, da je pred mano svetla prihodnost.
Prihodnost, oddaljena le 8 do 14 mesecev.
Veš, kako rečejo takim, kot si ti, Hi?
Recidivni delinkventi. - Povratniki!
Ne sliši se lepo, kajne, Hi? - Ne. Prav zanič se sliši.
A jaz nisem več tak. - Govoriš le to, kar hočemo slišati?
Ne, nikakor. - Slišati hočemo le resnico.
Potemtakem vam najbrž res govorim, kar hočete slišati.
Ti nismo rekli, da ne delaj tega? - Ja.
No, fino.
Obrni se na desno!
Kot svoboden človek sem te prišel zasnubit, Ed.
Zdravo, Curt.
In tako se je zgodilo.
Ne pozabi na šopek, Ed.
Ja. - Seveda.
No, fino.
Edin oče nama je pomagal kupiti hišo v predmestju,
jaz pa sem služil kruh z luknjanjem pločevine.
Pa sva začela s prvo pomočjo na avtocestah.
Ne le za vajo, razumeš? Bill in jaz sva dežurala na avtocesti.
Bill Roberts? - Ne, ne ta cepec. Bill Parker.
Približava se kripi
in zagledava okrogel predmet sredi ceste.
Pa ni kos avta.
Večino časa je bilo kot v zaporu,
le, da me je ob koncu dneva čakala Ed, ob koncu tedna pa plača.
Vlada kar precej pobere, a?
To so bili srečni časi, brezskrbni dnevi,
zato se je Ed zdelo, da je naslednji logični korak otrok.
Le o tem je še razmišljala.
Češ da je toliko ljubezni in lepote, da ju morava deliti še s kom drugim.
Za vsak dan, ki mine, bo otroku morda nekoč žal, da ga je zamudil.
Čudovito je bilo.
Poskušala sva ob dnevih, ki sva jih ocenila za obetavnejše.
Pa tudi večino drugih dni, za vsak slučaj.
Ed je bila zadovoljna, da so zločinski dnevi za mano
in se je že močno veselila starševstva.
Nato je izvedela.
Hi...
Neplodna sem.
Najprej nisem verjel.
Ženka, ki je bila videti plodnejša od povodja reke Tennessee,
ni mogla imeti otrok.
Zdravnik nama je pojasnil, da je njen drob skalnat svet,
kjer moje seme ni moglo vzkliti.
Ed je bila obupana.
Obrnila sva se na agencijo za posvojitve.
Hi je res imel težave v preteklosti.
Ampak Ed je policistka z dvema odlikovanjema, to vse odtehta.
Biologija in predsodki nama niso hoteli nakloniti otroka.
Najina ljubezen je bila močnejša kot kdajkoli prej.
Toda slutil sem, da se brezskrbni dnevi ne bodo vrnili.
Življenjskost naju je zapustila.
Ed se ni več menila ne za pregon zločincev ne za gospodinjenje.
Kmalu zatem je dala odpoved.
Celo moje delo je postalo suhoparno in pusto kot prerija.
In Bill se ti sprehaja po avtocesti. Bill Parker, razumeš?
S sendvičem v eni roki in glavo v drugi!
Včasih sem se celo peljal mimo trgovin,
ki niso bile na poti proti domu.
Nakar sva nekega dne slišala najbolj osupljivo novico stoletja.
Rojstvo peterčkov Arizona.
To je bilo pet otrok,
ki jih je rodila ženska po imenu Florence Arizona.
Kot ste najbrž uganili, je to žena Nathana Arizone.
Nathan Arizona... Ah, no...
Saj veste, kdo je.
Obiščite nas v našem salonu,
kjer vas čaka najboljša ponudba pohištva in opreme
za kopalnice, spalnice in budoarje.
Če boste kje našli ugodnejše cene, pa mi tudi ni ime Nathan Arizona!
Lastnik največje verige salonov kosovnega pohištva
in kopalniške opreme na jugozahodu Amerike.
Florence je jemala tablete za plodnost in z Nathanom sta zadela tombolo.
PETERČKI ARIZONA SPET DOMA
Kdor je brez greha, naj prvi vrže kamen.
Ni se nama zdelo pošteno,
da imajo nekateri toliko več kot drugi.
Če zdaj pomislim, zamisel morda res ni bila tako hudo pametna.
A v tistem hipu se mi je Edin načrt zdel najboljša rešitev,
odgovor na najine molitve.
800 sklopnih miz in nobenega stola?
Kdo bo kupil mizo brez stolov?
S stoli dobiš jedilnico, brez stolov nimaš pol kurca.
Moja žena ima več soli v glavi.
ARIZONSKA DRUŽINA
Miles, vsakič, ko me kak dan ni, da se lahko posvetim otrokom,
gre vse hudiču v rit. Tega ne bom prenašal!
SREDA, 12. APRILA
Če bi žabe imele krila, ne bi po vsakem skoku padle na rit. Sit sem izgovorov.
Ura je natanko... 20:45.
Čez 12 ur bom v trgovini in nekdo bo dobil pošteno brco v rit!
Ali pa mi ni ime Nathan Arizona!
Je to Larry?
Ne, ne, ne.
Tiho, tiho.
V redu.
Tiho, tiho.
Priden.
Tu imaš ropotuljico.
Prav? Fino.
Ne, ne. Tiho, tiho.
Pridi sem.
Pridi sem, prosim.
Pojdi pogledat. Slišati so nemirni.
Kaj je? - Oprosti, ljubica. Ni šlo.
Kako, ni šlo? - No...
Začeli so jokati in niso dali miru. Grozljivo je bilo. Spusti me noter.
Vsi dojenčki jočejo. - Saj vem.
Raje pojdiva, ljubica. - Pojdi nazaj in mi prinesi dojenčka.
Potrebujem otroka. Onadva jih imata tako preveč.
Ljubica... - Da se ne bi vrnil brez dojenčka!
Christian Dior, ja!
Plačujejo za to? - Ja, dragi.
Kako je z mulci? - V redu, dragi.
Katerega si vzel? - Nathana jun. menda.
Daj mi ga. - Tu so navodila.
Prelep je.
Čudovit je. Mislim, da sem vzel najboljšega.
Gotovo so bili vsi lepi. Dojenčki so vedno lepi.
Ta je preklemano čeden. - Ne preklinjaj.
Lep je, lep. Mislim, da je Nathan jun. - Saj prav ravnava, kajne?
Toliko jih ne bi mogla obvladati. - Ljubica...
o tem sva se pogovarjala. Kakorkoli boš zadevo obrnila,
ima vsaka medalja dve strani. - Misliš, da mama ne bo v skrbeh?
Seveda bo, ljubica, a bo že prebolela.
Saj jih ima še štiri skoraj tako lepih, kot je ta.
Kot če bi oropala market.
Tako rada ga imam.
Vem, ljubica. - Tako rada ga imam!
Vem.
V redu, pridita!
Takole, Nathan junior. Kar razglej se!
Ne kriči. - Šment, oprosti.
Ne preklinjaj. - Saj ne razume.
Nočem, da bi se naučil. - Daj ga malo meni.
Pazi na mečavo. - Je že v redu.
Pridi, mali Nathan. Pokazal ti bom novi dom.
Poglej, šampion.
Tu je kuhinja, kjer mamica in očka papcata.
To je TV. Največ dve uri na dan poučnih oddaj ali nogometa,
da boš znal ceniti lepe stvari.
To pa je kavč, kjer se družina pogovarja in sprošča.
O, ja. Ničkolikokrat sva tu sedela in si rekla:
Ali ne bi bilo lepo imeti otroka, s katerim bi delila zamisli in občutke?
Utrujen je, Hi. - Tjale te bom posedel.
Kar dvigni krače in si odpočij.
Ne morem verjeti! Ustvarila sva družino!
Strašen je. Mali razbojnik.
Ne, priden je.
Niti ne. Poglej te iskrive očke.
Ga ne bi spravila v posteljo? - Počakaj še malo.
Ovekovečiva ta trenutek s sliko. - Samo eno, prav?
Veš, malo me je strah, Hi.
Česa pa, ljubica? - No...
Otroka imava, Hi. To je velika odgovornost.
Ljubica, se lahko malce premakneš in dvigneš otroka?
Tega nisva nikoli počela, malo me skrbi.
Odlično ti gre, ljubica.
Ljubim te, Hi. - Pripravljena sva.
Saj boš tudi ti pomagal? - Kako to misliš?
Boš prispeval k vzgajanju otroka?
Prijetni družinski večeri. - Seveda.
Odslej le še urejeno, pošteno življenje.
Slikalo bo.
V redu. - Kaj imava?
Karavan. Ni videti slab.
Vesel božič. - Odprite! Policija!
Kaj se dogaja? - Počakaj tu.
Odprite! - Ne bodo nas ločili.
Oprite! - Kar naj poskusijo.
Odprite in morda dobite milejšo kazen!
Zdravo, stari! - Fanta!
Gale, slabo mi bo!
Cepec!
Ljubica, to sta Gale in Evelle Snopes.
Najboljša vlomilca vseh časov.
Fanta, to je moja žena.
Gospa. - Ga. McDunnough.
Precej pozno je za obisk, Hi. - No, ja.
A fanta sta ravnokar prišla iz kehe, izkaživa malo gostoljubja.
Glej, glej, H.I. Kaže, da ste bila pregrešna.
Je to fantek ali punčka? - Fantek.
Ime? - Zaenkrat ga kličeva Junior.
Junior mu rečeva. - JR, kot oni v nanizanki?
V redu! - "Dobrodošel doma, sinko."
Kje pa je bil?
V Phoenixu. - V Tulsi.
Pri starih starših. - Ločena sta.
Vaši starši, gospa? - Ne, žal.
Nista tvoja dva mrtva, H.I.?
Juniorju sva hotela pokazati, kje počivata.
Usedita se.
Hi, ura je dve ponoči.
Kaj tako smrdi?
Običajno ne smrdiva tako hudo, ga. McDunnough.
Vaši boljši polovici sem ravno razlagal, da sva med kopanjem
pomotoma zadela otočno cev. Prava smola.
Sledila sva ji do... - Zbežala sta?
Ne. Osvobodila sva se zaradi dobrega vedenja.
Evelle hoče reči, da nama ustanova po najinem mnenju ni imela več kaj nuditi.
Prav prikupen je. - Mali razbojnik. Vidi se mu.
Tu ne moreta ostati.
Prosim? - Ne bo šlo.
Vem, da sta Hijeva prijatelja, a to je zdaj poštena družina.
Otroka imava.
Kdo tu nosi hlače, H.I.?
Ljubica, pravkar sta prišla... - Nič "ljubica"!
Lahko še malo poklepetate, a hočem, da se potem odpravita.
Dobro te obvlada, kaj, H.I.?
Sta še tu?
Ja. Samo dan ali dva bosta ostala.
Dežuje, nimata kam iti...
Ubežnika sta, Hi. Kako bova začela novo življenje, če sta tu?
Imej malo sočutja, ljubica.
V arabskih deželah bi jima postregli s hrano.
Obljubi, da bosta res ostala le dan ali dva.
Največ dve noči.
Tisto noč se mi je sanjalo.
Zaspal sem ob mislih o sreči, rojstvu in novem življenju.
A nato me je preganjala podoba...
Grozljivo je bilo.
Samotni motorist apokalipse.
Mož z največjo peklensko močjo.
MAMICA ME NI IMELA RADA
Dan je lahko spremenil v noč
in zdrobil v prah vse, kar mu je prekrižalo pot.
Posebno neusmiljen je bil do majhnih, nežnih in nemočnih.
Za sabo je puščal la pas požgane zemlje,
umazal je celo sladki puščavski vetrič, ki mu je švigal v obraz.
Nisem vedel, od kod in zakaj je prišel.
Nisem vedel, ali je plod sanj ali prikazen.
Vendar sem slutil, da sem ga sam osvobodil.
Kajti bil je odraz besa, ki bo izbruhnil,
ko bo Florence Arizona ugotovila, da Nathana ni.
Kaj pa je? - Nič takega.
Mora ga je tlačila.
Svet ni vedno naklonjen nemočnim.
Žena in otroci so odšli v...
Ne bom povedal, kam. Vrnili se bodo, ko bo družina spet cela.
Katerega otroka so ugrabili? - Mislim, da Nathana juniorja.
Želite kaj povedati ugrabiteljem? - Ja. Po vas je!
Govori se, da ga je odnesel NLP.
Želite komentirati? - Ne napiši tega.
Če bo njegova mama prebrala, bo izgubila vsak up.
Še nekaj vprašanj imam za vas.
Ne pozabite, da je salon pohištva odprt kot običajno.
Če dobite kjerkoli ugodnejše cene, pa mi tudi ni ime Nathan Arizona!
G. Byrum bo vzel vaše odtise, medtem ko se pogovarjava.
Sprostite roko, za ostalo bom jaz poskrbel.
Saj ga nisem jaz ugrabil! - To so agenti FBI-ja.
Ste znoreli? Vse, kar vem, je, da sem se zbudil ob ženinih krikih.
Moramo le ločiti vaše odtise od storilčevih, če jih najdemo.
Seveda. Saj vem. - Ali ste rojeni Nathan Huffhines?
Ime sem dal spremeniti. Zakaj? - Kaj je bil razlog?
Se vam zdi ime Pohištvo Huffhines privlačno?
Preidiva k bistvu... - Ali je imel otrok kaj na sebi?
Pri nas nihče ne spi gol! - Jaz bom spraševal!
Za preiskavo potrebujem opis.
Bolje smo izurjeni za kritične položaje. Kaj je imel na sebi?
Frak. Kaj bi rekli? Pižamo!
Pižamo. Si srečen? - Je kateri od uslužbencev nezadovoljen?
Vsi so. Saj ne delajo v zdravilišču.
Če ne upoštevajo navodil, jih dobijo. - Torej je možno, da je kdo od njih?
Prosim vas. Še poščijejo se ne brez mojega dovoljenja.
Kakšna je bila pižama? - Ne vem. Pižama pač!
Z medvedki in vsem tem sranjem. Tace stran z moje mizice!
Ron, vznemirjaš žrtev! - Se mislite lotiti preiskave
ali boste srebali kavo v edini hiši, kjer mojega sina gotovo ni?
Nobene sledi še nimamo, razen plašča.
Dajte sem! Ta plašč je vreden 500 dolarjev.
Svetujem, da si umijete roke.
Prekleto!
Ni sledi! Pa saj vsakdo za sabo pusti mikrobe in vse živo. Ni to vaše delo?
Iskanje mikrobov, ki jih za sabo pustijo zločinci in komunisti?
Saj za to živite, ne?
Ni sledi! Vrnite mi Nathana juniorja! Oziroma, kogar so pač odnesli!
Nekje je. In nekaj vodi tja!
Menda ja ločite med sledjo in prazno luknjo?
Odlični kosmiči, ga. McDunnough.
Kako to, da ne dojite?
Videti ste zmožni.
Zase se brigajte. - Gospa,
če ga ne boste dojili, vas bo sovražil. Zato sva midva pristala v zaporu.
Tako vsaj trdi dr. Schwartz.
Fanta.
Jutro, Hi.
Hi...
Ja.
Fanta...
Bi danes popoldan lahko za kako uro izginila?
Povabila sva nekaj spodobnih prijateljev.
Ed hoče reči...
da ne bi bilo pametno,
če vaju kdo vidi tu, glede na to, da vaju iščejo. Za vajino varnost gre.
Veš, da, H.I. - Kot boš rekel, Hi.
Pravzaprav bi se tudi jaz odrekel srečanju.
Glen ne bo imel nič proti. S fantoma bom skočil na pijačo.
Ja, H.I. - Veselilo bi naju, Hi.
Morda pa tudi ni tako dobra zamisel.
Toliko obveznosti,
tako malo časa.
Kje je otrok? Kje? - Poišči ga, piška!
Daj mir, Glen! - Zdaj spi.
Mater! Sva ga zbudila?
Lahko vsaj pokukam?
Dajmo, mulci! Pustite avto g. McDunnougha na miru!
Kako mu je ime?
Hi... Hi junior, dokler se ne domisliva boljšega imena.
Lahko bi bil Jazon. Obožujem svetopisemska imena.
Če bi imela še enega fanta, bi bil Jazon, Kaleb ali Tab.
Kakšen angelček! Saj je pravi angelček!
Srce, jaz sem dobila same divjake.
Kako si dobila takega angelčka? Je kar priletel iz nebes?
No... - Ta mora na univerzo.
Daj mi keks!
Boš pivo, Glen? - Je papeževa kapa smešna?
Ja, Glen, pravzaprav je.
Ko sva že pri tem. Koliko Poljakov je potrebnih, da zamenjajo žarnico?
Ne vem.
Eden? - Ne, trije.
Čakaj. Narobe sem povedal.
Še enkrat bom. Zakaj so za zamenjavo žarnice potrebni trije Poljaki?
Ne vem, Glen. - Ker so preneumni!
Mater, stari! Kaj pa je? Ne razumeš?
Ne, Glen.
Ja, mater, zato pa se reče zapoznela reakcija.
Zakaj? - Ker take vice dojameš prepozno.
Ali pa jih sploh ne.
Polulal si se!
G. McDunnough se je polulal, očka!
Ko smo že pri tem. Kako sta tako hitro dobila otroka?
Z Dot sva hotela posvojiti otroka, ker sem imel težave s semenom.
Za zdravega belega otroka bi morala čakati pet let.
Pa sem rekel: "Kaj? Pet let? Kaj še imate?"
Rekli so dva Korejca in črnca, rojenega s srcem na zunanji strani.
Svet je pravi cirkus. - Morali bi prodajati vstopnice.
Jaz bi jo kupil.
Buford je brihten. Ta zna že pisati. Pazi zdaj.
Dol, poba!
No, kako vama je uspelo?
V glavnem gre predvsem za veze in poznanstva.
In favoriziranje.
Ed ima prijateljico v agenciji.
Morda bi nama lahko pomagala. Z mojim semenom je nekaj narobe.
Kako mu bo ime?
Ed. Ed junior.
Nisi rekel, da je fant? - No, Edward. To ime je obema všeč.
Dobro je. Meni se še en otrok ne zdi potreben,
ampak Dot pravi, da so tile že prestari za ujčkanje.
Ko sva že pri tem...
Da se ne boš urezal, Mordohaj.
Pa še cepivo proti davici in tetanusu.
Enkrat na leto, sicer jim otrpne čeljust.
Pa še cepivo proti kozam, noricam in ošpicam.
Če je tak kot najini, svetujem, da se najprej cepita vidva.
Kdo je vajin pediater? - Nisva ga še izbrala. Kajne, Hi?
Pravzaprav ga še nimava. - Jezus! Takoj si ga poiščita!
Kaj, če otrok zboli? - Tudi če ne, se mora cepiti.
Morava ga cepiti, ljubi.
Sta mu že odprla račun? - Sva ga? To bo še treba.
Zakaj, Dot? - Zaradi zob in univerze.
Uporabljajta jod, morda ne bo potreboval aparata. Ostane pa študij.
Riley! Takoj si snemi plenico z glave in jo vrni sestri!
No, življenjsko zavarovanje sta najbrž že uredila.
Sva ga že, ljubček?
Tudi to bo treba.
Ed ima polne roke dela z njim. - Res je.
Kaj bo z njima, če te tovornjak pomečka na avtocesti?
Saj res, ljubi. Kaj, če te povozijo?
Ali če te odnese tornado?
Ko sva že pri tem. Si že slišal tisto o Poljaku?
Vstopi v bar z drekom v roki in reče:
"Poglejte, na kaj bi skoraj stopil."
Ta je dobra. - Seveda je! Mater, stari, kaj ti je?
Ne vem, mogoče...
Žena, otrok, družinsko življenje...
Si ti zadovoljen, Glen?
Se ne počutiš... ujetega?
Kot bi imel težko breme na sebi?
Vem, kaj misliš.
Saj sem rekel Dot, naj shujša, a me ne upošteva.
Ne, saj te razumem. Zdaj imaš cel kup odgovornosti.
Poročen si, imaš otroka, tvoje življenje se je dokončno uredilo...
Kaj pa zabava? - Ja, Glen, saj to je.
Za to bolezen obstaja zdravilo.
Ja?
Dr. Glen ti pravi, da ne smeš obupati.
Kaj naj naredim? - Razširi svoja obzorja.
Povej mi, na primer, kaj meniš o Dot.
Prav fina ženska je.
Morda ni videti, a Dot je neverjetno divja.
Res? - Prava tigrica.
Kaj ima to z... - Počakaj, da povem do konca.
Dot si...
Sama mi je povedala, da...
da si ji všeč.
Ja?
Ne zafrkavam te. Isto bi lahko jaz rekel o Ed.
Kaj pa govoriš, Glen? - Kaj govorim?
Govorim o seksu. O čem pa?
O ljubezni. O izmenjavi.
Razumeš? Govorim o izmenjavi žen.
O tem, čemur zdaj rečejo "odprta zveza".
Ne približuj se moji ženi.
Hotel sem le pomagati! Norec!
Nor si! - Ne približuj se moji ženi!
Norec! Smiliš se mi!
Končno spoznava normalna prijatelja, ti pa mu zlomiš nos? To ni smešno.
Njegovim tamalim se je zdelo smešno. - Otroci so še.
Ti si odgovoren odrasel. Le kaj te je pičilo?
Izzival me je. - S čim neki?
Ni važno. - Tvoj šef je, Hi.
Odpustil te bo.
Najbrž res. - Kaj bo zdaj z nami?
Kaj ostane najini družinici?
Mož, ki je pravi moški. - To ni noben odgovor.
Ljubica, to je edini odgovor. - Ni odgovor.
Mož, ki je moški.
Nathan potrebuje plenice.
Takoj bom.
Ostani pripeta.
Zbudi se, sinko.
Tele plenice in kar imaš denarja.
"Ne, ne, ne odprem," je rekel prašiček.
Poglej ga.
"Potemtakem..."
"Potemtakem bom odpihnil tvojo hišo."
O, ti prasec.
O, ti prasec!
Prasec! - Pohiti, žena je jezna.
Prasec!
Daj že!
Ljubica!
Prasec.
Primi se, Nathan. Po očka greva.
Sinko, nogavico imaš na glavi.
Molči in vozi.
Čakaj. Žena gre.
Ljubica! Pazi na otroka!
Primi se, Nathan. Po bližnjici greva.
Se lahko ustavim?
Hvala.
To je zasebna lastnina.
Pridi ven in se predaj policistoma Steensmi in Scottu.
Prasec.
Hvala, ljubica, ampak res ne bi bilo treba.
Prasec! Kaj, če bi prijeli mene in otroka?
Zavij ne levo. - Soudeležen bi bil v oboroženem ropu.
Ni oborožen, če pištola ni nabita. - Kakšno družino bo imel?
Po tebi bi se moral zgledovati. - Za kaj?
Nikoli nisem bil pokoren človek. Zavij na desno.
Zdaj imava otroka! - Nathan me sprejema takega, kot sem.
Tudi ti bi me morala. Ne z mano ne s tabo ni nič narobe.
In to je to. - Vem, ampak, ljubi...
Izhajam iz številnih generacij mejašev.
Tukaj zavij. Mejašev in gorjancev.
Tako ne morem živeti, Hi. To ni družinsko življenje.
No, ni kot na televiziji.
Pojdita, prosim. Nič osebnega, ampak policija vaju išče.
In menim, da slabo vplivata na to družino.
Gospa...
Na nikogar nisva hotela vplivati.
Če pa sva, se iskreno opravičujeva.
Jutri se grem pozanimat glede cepljenja. Da vaju ni več, ko se vrnem.
Tetanus in davica?
Žal mi je. Ko se Ed razjezi,
je nič ne premakne. - Sploh se ne opravičuj, H.I.
Položaj se mi zdi povsem jasen.
Gospa hoče, da se pobereva.
Ne zameri mi, H.I.,
ampak zdi se mi, da imata težave. - Edwina je drugače zlata duša.
Ne bi se čudil,
če bi bil vir nesoglasja tudi tokrat finančne narave.
Pravzaprav so me danes res odpustili.
Hi, mlad si in zdrav. Kaj ti bo služba?
Vsaka stvar je za nekaj dobra.
Kot veš, Evelle in jaz nikoli ne greva nekam brez določenega vzroka.
In trenutno sva v tvojem bivališču.
Prišla sva ti predlagat malo akcije. - V banki.
Dajta, no!
Vem, da so ti trgovine bolj pri srcu, ampak zaboga, H.I.,
svet se ne vrti okoli prodajalne za vogalom.
Kot pravi dr. Schwartz: treba je stremeti po višjem cilju.
Pri poročilih so rekli, da je nekdo ugrabil enega od Arizonovih dojenčkov.
Za božjo voljo. - Ta ve, kako se temu streže.
Ti pa ždiš tu in se greš družinico z... pa da se razumeva...
s čisto fino žensko, ki pa potrebuje resnega zapeteža.
To se te sicer ne... - Čakaj, H.I. Poglej.
To je El Dorado.
Krajani ji rečejo Kmečka in obrtniška banka La Grange.
Videti je kot banka za kmetavze. Saj tudi je.
A zadnji petek vsakega četrtletja je tu več denarja, kot je muh v gnoju.
Ugani, kateri dan je jutri.
Dan, ko pridejo vsi kmetavzi unovčit svoje subvencije.
Informacije iz prve roke.
Povedal nama je Lawrence Spivey, eden od Nixonovih podsekretarjev za kmetijstvo.
Sedi, ker je zahteval spolne usluge od policista.
Običajno se ne druživa s takimi,
a fant se je hotel odkupiti.
Ne morem, fanta.
Potrebujeva človeka, ki obvlada puško in ki bi pazil na kmetavze,
medtem ko greva midva po denar.
Razumeš, H.I.? Če nam uspe, bo to le začetek širjenja
po vsem jugozahodu. Vztrajali bomo do upokojitve. Ali dokler nas ne dobijo.
V vsakem primeru smo na konju.
Hvala za ponudbo, ampak...
Naj kar tako zapustim Ed?
Precej podlo bi bilo od mene.
Se ti zdi? Pomisli, H.I.
Ne zdi se mi, da ji doma kaj bolj koristiš.
Pa še svoji naravi nisi zvest.
Ljuba Edwina,
medtem ko vidva z Nathanom spita, je moje srce polno žalosti.
Upam, da bosta razumela odločitev, ki sem jo sprejel, in mi odpustila.
Ko boš to brala, me ne bo več.
Nikoli ne bom mož, ki si ga želiš.
Soprog in oče, ki si ga z Nathanom zaslužita.
Morda je kriva moja vzgoja.
Morda imam slabe gene.
Ne vem.
NAGRADA 25.000 DOLARJEV
A nedavni dogodki so nazorno pokazali,
da nimam potrebne odločnosti, da bi preživljal družino,
kot se za odgovornega odraslega človeka spodobi.
Na vse to sploh nisem ponosen.
Vedno te bom ljubil, globoko in iskreno.
A če ostanem, bom tebi in Nathanu
povzročal le težave.
Že zdaj čutim, da se nevihta bliža.
Če odidem,
bo morda nehalo grmeti.
Ne smem ostati.
Raje odidem
in ti pošiljam denar, medtem ko preklinjaš moje ime.
Z ljubeznijo...
Herbert.
POHIŠTVO ARIZONA
Kar vstopil je, g. Arizona. Naj pokličem Duanea?
Bog ne daj. Čemu bi zbujali varnostnika?
Bom že uredil.
Muhe imate. - Dvomim.
Naši prostori so klimatizirani. Vsa okna so zaprta.
Kdo sploh ste? - Smalls. Leonard Smalls.
Lenny za prijatelje. Ki pa jih nimam.
Nikar, še v jok me boste spravili.
Leonard... če iščete pohištvo ali sekret, jih je nekaj v akciji.
Nisem stranka, ampak lovec na glave.
Včasih seveda lovim tudi dojenčke.
Menda enega pogrešaš.
Kaj veste o tem? - To je moje delo.
Šarivec sem. Za nekatere celo lovski pes.
A ko jo kak zapornik popiha, pokličejo mene.
Gospod...
Mojega sina iščeta že policija in FBI.
Če kaj veste... - Policija ga ne bo našla.
Kifeljc ne bi našel svoje riti, še če bi na njej visel zvonček.
Če hočeš najti bandita, pokličeš bandita.
Če hočeš najti okrepčevalnico, pokličeš kifeljca.
Smalls, za začetek spravi preklemane noge z moje mize.
Vsi vedo, da osebi, ki bo našla mojega otroka, ponujam 25 čukov.
Če ga boš našel, je denar tvoj.
O čem bi se torej rad pogovarjal?
O pošteni ceni.
Cene ne določiš ti, ampak razmere na tržišču.
Osnovno gospodarsko načelo.
So ljudje, in to ljudje, ki jih osebno poznam, ki bi odšteli precej več
za otroka v dobrem stanju.
Kaj bi rad? - Pojasnil ti bom.
Kot otrok sem bil na črnem trgu tudi sam vreden 30.000.
Govorim o letu 1954.
Za 50.000 ti ga poiščem
in pripeljem.
Pa še ugrabitelje ti lahko premlatim.
Brezplačno.
In če ne pristanem? - Vseeno ga bom poiskal.
Če ne ti, bo že kdo drug plačal.
Veš, kaj mislim?
Mislim, da si pošasten človek.
To je navadna goljufija. Izsiljevanje.
Mislim, da si ti ugrabil Nathana
in da bom jaz tebe premlatil.
Že kličem policijo...
Pokonci, H.I.! Danes se začne tvoje novo življenje.
In že ga zamujaš. Gospa bo kmalu doma.
Kje je mali? - V zibelki.
Spi kot polh, ne skrbi.
Pričakuješ obisk? - Ne.
Skrijta se.
Jutro, Glen. - Ne bom vstopil, če dovoliš.
Nisem te povabil naprej. - Ni me treba.
Uradno ti sporočam, da si odpuščen. - To sem nekako doumel.
Pa nisem zato prišel. O, ne!
V hudem dreku si, prijatelj moj.
Se ne bi pomiril? - Prisili me.
Dojenček, ki ga imaš doma... Vem, kako mu je v resnici ime!
Bi nehal kričati, Glen? - Kričal bom, kolikor mi paše!
Ni mu ime Hi junior ali Ed junior, junior pa je, ja. In to Nathan Junior!
Stran od mene, McDunnough!
Ko je treba koga pretepsti si pravi dedec, ja.
Nisem dedec. - Nisi, ne.
In zdaj si odvisen od mene.
Zdaj sem tvoja nočna mora. Nameraval sem te prijaviti,
ampak Dot hoče nekoga ujčkati.
Kaže, da mu bo odslej ime Glen junior.
En dan časa imaš, da sporočiš Ed!
Dot ga pride jutri iskat.
Sicer te čaka zapor.
Ko sva že pri tem.
Čez nekaj dni boš prejel zdravnikov račun. Svetujem, da plačaš.
Kaj se dogaja? - Posel.
Če ne gre zlepa, gre zgrda.
Ljubi bog.
Krasno!
Dobila ga bova, ne skrbi. O tem ni dvoma.
Dobila ga bova in pika. Pa še nekaj...
Odslej bom boljši človek. Odločil sem se. Čisto res.
Še slepec bi vedel, da si imela prav.
Nič mu ne bosta storila. Le za rop gre.
Toda jaz sem se spremenil. Prav si imela.
Družino imava. Odslej bom odgovornejši.
Pridi, ljubica. Pojdiva po Nathana!
Kako rad se peljem.
To si zelo lepo povedal. - O, ja.
Ko dobiva nagrado in oropava banko,
bova živela kot prava gospoda.
Gale...
Junior je imel nesrečo.
Prosim? - Mali je imel nesrečo.
Kaj? Videti je v redu. - Ne, čeprav se nismo ustavili,
se je odločil, da ne bo več tiščal.
No, to je čisto naravno.
Gale? - Kaj je?
Nasmehnil se mi je.
Mali se mi je nasmehnil.
Pridi k stricu.
Kako se nataknejo?
Potegneš okoli ritke in zatakneš spredaj.
Saj vem, kam se jih natakne. Zanima me, če rabim zaponke.
Ne, te imajo samolepilni trak. Uporaba je dokaj preprosta.
Balončki. Dobijo hecne oblike, ko jih napihneš?
Če se ti zdi okrogla oblika hecna. - Še to.
V redu...
Zdaj se pa pridno uleži, ata.
Prav.
In štej do...
825 in nazaj. - Prav.
Čez pet minut pridem preverit, če goljufaš.
Pohiti! - Mali je prav prijeten,
ko ti začne zaupati. - Ne vem, do koliko zna šteti.
Šest Mississippi, sedem Mississippi,
osem Mississippi, devet Mississippi...
Vzel sem hrano in robce za malega,
plenice za enkratno uporabo. In paket balonov.
Dobijo hecne oblike? - Ne, samo okroglo.
Kje je Junior?
Ga nisi spravil noter? - Ne, mislil sem...
Kam sva ga dala?
Ne!
801 Mississippi, 800 Mississippi...
Junior!
791... Ah, brez veze!
790 Mississippi...
787 Mississippi... - Mali!
Mali!
Obljubi, da ga ne bova nikoli zapustila, Gale.
Nikomur ga ne bova dala. - Nikomur ga ne bova dala, Evelle.
Zdaj je to najin Gale junior.
Ed...
Vem, da te ne morem potolažiti.
A dovoli, da povem vsaj to:
Bolje se boš počutila... - Nočem se počutiti bolje.
Ljubica... - Ni mi več mar zase.
Ni več mar za naju.
Hočem le, da se vrne živ in zdrav. - Vem.
Sicer sploh nočem več živeti.
In tudi, če ga dobiva nazaj,
nočem več živeti s teboj.
Še te imam rada, Hi.
Vem, da te imam.
Tudi krivim te ne.
Vse to je bilo neumno in je moje maslo.
Sem pa le igral pomembno vlogo. - Naj povem do konca.
Potem ko sta odnesla Nathana, sem precej razmišljala in nisem ponosna nase.
Tudi če ga. Arizona ne bi mogla obvladati toliko otrok,
sem bila policistka, ki naj bi ščitila ustavo Združenih držav.
Odpoved si dala, preden sva... - Ne gre za to, Hi.
Nič bolj si ne zasluživa Nathana kot ona dva zapornika.
Če sem sebična in neodgovorna... - Nisi tako slaba.
Če sem tudi sama kot ti, kako lahko drug drugemu koristiva?
Najin raj je le iluzija.
PRDEC
KMEČKA IN OBRTNIŠKA BANKA LA GRANGE
Pa sva tu. - Ja.
No, pa dajva.
Kaj bova z Galeom? - Tu bo počakal.
Si nor? Kaj, če naju fentajo?
Preden bi ga našli, bi minilo več ur.
Roke gor, kmetavzarji!
Naj se nihče ne gane! Vsi a tla!
Kaj zdaj?
Naj mirujem ali se uležem?
Če mirujem pokonci, se ne moram uleči na tla.
Če se uležem, se bom premaknil.
Molči! - No, prav.
Vsi na tla! - Pozabite na mirovanje.
Dokler ne bodo na tleh. - Ste slišali?
Napolni, prosim. Morava...
Mater! Kje so uslužbenke?
Tu spodaj smo.
Na tleh, kot si ukazal, Gale.
Rekel sem ti, da ne uporabljaj mojega imena.
Si res ne moreš zapomniti?
Niti vzdevka?
Aja. Vzdevek.
Ste slišali? Uporabljava vzdevke.
V redu, narod. Začenjamo rop.
Pohiti, kmetica neumna.
V redu. Saj veste, kako to gre.
Kmetavz z rdečim klobukom je nadzornik.
Razumem.
Ostanite na tleh naslednjih 10 minut.
Čez pet minut morda prideva preverit. Bomo videli.
Kdor bo v dvonožnem položaju, bo za pokrivalo imel rit.
Starec me je vrgel iz tira. Lahko bi se bolje odrezala.
Strela, Gale. Odlična sva bila. Dobili bomo tri bogate deleže.
Zaboga, partnerja nikoli ne pustiš na cedilu!
Kje je otrok?
Prekleto, H.I., nimava že dovolj sitnosti?
Ne vem, gospa. Pustila sva ga na strehi. Mislim, da je ostal pri banki.
Ga. McDunnough, zelo me skrbi!
Počakaj, H.I. - Zelo me skrbi!
Hi! - H.I.!
Hi! - Ga. McDunnough!
Vzemite naju zraven! - Prosim!
Tudi najin otrok je!
Kaj je to? - Ga vidiš tudi ti?
Daj mi otroka!
Daj mi ga!
Daj mi otroka, prašič!
Uležite se na tla, gospodična.
Beži, ljubica. - Ampak...
Pohiti.
Nisem...
Oprosti.
Kaj se dogaja?
Stran od tam!
Pojdiva. - Čakajta. Ne bo šlo kar tako.
Zakaj sta se prikradla sredi noči?
Sodelujeta s Smallsom? - Prosim?
Leonard Smalls. Velik možakar na harleyju.
Oblečen kot rocker.
Ne. Od njega sva ga rešila.
Dolga zgodba. - Ne mudi se mi.
V primerih, ko gre za nagrado, se običajno reče "nobenih vprašanj".
Aja? - Ja.
No...
No, prav.
Kaže, da sta si zaslužila nagrado.
25.000 dolarjev.
Če pa opremljata stanovanje, lahko odpreta račun v kateri od mojih trgovin.
Meni bi celo bolj ustrezalo. Zaradi davkov.
Nočeva nagrade. Nisva ga pripeljala zaradi denarja.
Tudi prav.
Si ga smem samo še enkrat ogledati?
Izvolite, gospodična.
Mi...
Mi lahko povesta, kako sta...
Vidva sta ga odnesla, kajne?
Ne pa motorist.
Jaz sem ga. Žena ni imela nič pri tem.
Splezal sem čez okno in... - Oba sva kriva.
Nisva mu hotela žalega. Hotela sem otroka.
Ni šlo za denar.
Zdelo se nama je, da toliko otrok ne bosta mogla obvladati.
A dejanski zločin sem jaz zagrešil. Če boste poklicali policijo...
Molči. Nobene policije ne bomo klicali, če ni nič narobe.
Hvala. - Ah, daj mir.
Zakaj sta ga vzela?
Ker...
ne moreva imeti otrok.
No...
Vseeno morata vztrajati
in upati v čudež medicine. Kakršnega sva dočakala midva.
Čudež in pol.
Pa tudi, če ga ne bosta dočakala, imata še vedno drug drugega.
Zelo ste prijazni, gospod, ampak...
z ženo se ločujeva.
Žena meni, da sva oba preveč sebična in naivna.
Zato nisva za skupaj.
Veste, gospa, ne spoznam se na veliko stvari, se pa vsaj na ljudi.
Otroka sta pripeljala nazaj, zato imata očitno tudi dobre lastnosti.
Jaz že ne bi mogel živeti brez Florence.
Neizmerno...
jo imam rad.
Odideta lahko, kakor sta prišla.
In preden naredita še kakšno neumnost, preden, denimo, gresta narazen,
zadevo dobro prespita.
Vsaj enkrat.
Tisto noč se mi je sanjalo.
Bil sem lahek kot zrak,
lebdeč duh, ki si ogleduje prihodnost.
Obrisi in sence ljudi iz mojega življenja so se prikradli v moje sanje.
Sanjal sem, da ste se Gale in Evelle vrnila v zapor. Še dobro.
Nočem biti vzvišen, saj sta čisto na mestu,
a morda se nista še pripravljena vključiti v svet.
Sanjal sem o prihodnosti,
o božičnem jutru pri Arizonovih, kjer je Nathan junior odpiral darila
prijaznega para, ki se raje ni podpisal.
Videl sem Glena.
Policija še kar ni verjela njegovim neverjetnim zgodbam o meni in Ed.
Morda je pretiraval s smešnicami o Poljakih.
Ne vem.
In še sem sanjal,
o tako daljni prihodnosti kot še nikoli.
Od daleč sem opazoval, kako Nathan raste,
in bil ponosen na njegove dosežke, kot če bi bil najin,
in se spraševal, ali kdaj misli na naju,
upal, da sva morda malce razširila njegova obzorja,
tudi če tega ne bo pomnil.
O sebi in Ed pa nisem sanjal
vse do konca.
Te sanje so bile manj jasne,
ker je šlo za zelo oddaljeno prihodnost.
Videl sem starejši par, ki so ga obiskali otroci
in vnuki.
Stara zakonca sta bila videti normalna, pa tudi otroci in vnuki.
Ata...
Kaj pa vem...
Kaj mislite?
Tele sanje...
So bile le iluzija?
Sem bežal pred resničnostjo, kot se mi rado dogaja?
Saj z Ed
navsezadnje nisva tako slaba.
Zdele so mi resnične.
Občutek sem imel, da sva to res midva.
In da...
in da sva doma.
Če že ne v Arizoni, pa nekje nedaleč od tod,
kjer so starši močni, modri in sposobni
in kjer je življenje otrok polno veselja in ljubezni.
Kaj pa vem...
Morda je bilo to v Utahu.
Prevod in priredba Luka Pieri
S L O V E N I A N